Robotika: Porovnání verzí
m |
|||
(Nejsou zobrazeny 4 mezilehlé verze od jednoho dalšího uživatele.) | |||
Řádek 1: | Řádek 1: | ||
− | '''Robotika''' se zabývá studiem a konstrukcí robotů a podobných zařízení. Čerpá z umělé inteligence, ale i mechaniky, elektrotechniky, teorie řízení, měřící techniky a dalších. Robotika bývá to první, co si většina lidí představí pod pojmem umělá inteligence.<ref name=":0">ZELINKA, Ivan. ''Umělá inteligence: hrozba nebo naděje?'' [online]. 1. vyd. Praha: BEN - technická literatura, 2003, 142 s. [cit. 2015-11-14]. ISBN 80-730-0068-7. Dostupné z: http://projekty.osu.cz/svp/opory/PrF_Volna%2CKotyrba_Umela-intelig.pdf.</ref> | + | '''Robotika''' se zabývá studiem a konstrukcí [[Robot|robotů]] a podobných zařízení. Čerpá z [[Umělá inteligence|umělé inteligence]], ale i mechaniky, elektrotechniky, teorie řízení, měřící techniky a dalších. Robotika bývá to první, co si většina lidí představí pod pojmem umělá inteligence.<ref name=":0">ZELINKA, Ivan. ''Umělá inteligence: hrozba nebo naděje?'' [online]. 1. vyd. Praha: BEN - technická literatura, 2003, 142 s. [cit. 2015-11-14]. ISBN 80-730-0068-7. Dostupné z: http://projekty.osu.cz/svp/opory/PrF_Volna%2CKotyrba_Umela-intelig.pdf.</ref> |
==Definice== | ==Definice== | ||
Řádek 19: | Řádek 19: | ||
# Rozložení na objekty neboli segmentace. Zde dochází k ohraničení objektů a tím k redukci dat. | # Rozložení na objekty neboli segmentace. Zde dochází k ohraničení objektů a tím k redukci dat. | ||
# Popis objektů. Objekty se dají popsat různými způsoby. Např. řetězovým kódem (číselně popsaná pozice pixelu) či polygonální prezentací (popis pomocí vektorů). | # Popis objektů. Objekty se dají popsat různými způsoby. Např. řetězovým kódem (číselně popsaná pozice pixelu) či polygonální prezentací (popis pomocí vektorů). | ||
− | # Klasifikaci jednotlivých objektů. Určuje se do jaké třídy (typu ředkvička - zelenina aj.) patří daný objekt. Např. za pomocí fuzzy logiky. | + | # Klasifikaci jednotlivých objektů. Určuje se do jaké třídy (typu ředkvička - zelenina aj.) patří daný objekt. Např. za pomocí [[Fuzzy logika|fuzzy logiky]]. |
Skok ve strojovém vidění byl možný díky použití fraktální geometrie, jež zásadně zmenšuje velikost dat potřebnou k zaznamenání obrázku a práci s ním.<ref name=":0" /> | Skok ve strojovém vidění byl možný díky použití fraktální geometrie, jež zásadně zmenšuje velikost dat potřebnou k zaznamenání obrázku a práci s ním.<ref name=":0" /> | ||
Řádek 26: | Řádek 26: | ||
== Odkazy == | == Odkazy == | ||
− | |||
− | |||
− | |||
− | |||
=== Reference === | === Reference === | ||
<references /> | <references /> | ||
+ | |||
+ | === Zdroj === | ||
+ | * HOSTIČKOVÁ, Iva. ''Vývoj paradigmat výzkumu umělé inteligence'' [Evolution of Artificial Intelligence Research Paradigms]. Praha, 2014. 107 s. Diplomová práce. Univerzita Karlova v Praze, Filozofická fakulta, Ústav informačních studií a knihovnictví. Vedoucí diplomové práce prof. RNDr. Jiří Ivánek, CSc. | ||
=== Souvisejíci články === | === Souvisejíci články === | ||
Řádek 45: | Řádek 44: | ||
[[Kategorie: Informační studia a knihovnictví]] | [[Kategorie: Informační studia a knihovnictví]] | ||
+ | [[Kategorie: Informační technologie, knihovnické technologie]] | ||
+ | [[Kategorie:Články k ověření učitelem Souček M]] |
Aktuální verze z 5. 4. 2017, 08:34
Robotika se zabývá studiem a konstrukcí robotů a podobných zařízení. Čerpá z umělé inteligence, ale i mechaniky, elektrotechniky, teorie řízení, měřící techniky a dalších. Robotika bývá to první, co si většina lidí představí pod pojmem umělá inteligence.[1]
Obsah
Definice
Robot je stroj, který by měl být schopen manipulace s předměty a pohybu. Měl by být schopen získávat informace o svém prostředí a měl by ho být schopen sám ovlivňovat. Ne každý robot však tyto podmínky splňuje.[2] Mezinárodní organizace pro standardizaci definuje robota v normě ISO 8373 jako „automaticky řízený, opětovně programovatelný, víceúčelový manipulátor pro činnost ve třech nebo více osách, který může být buď upevněn na místě, nebo mobilní k užití v průmyslových automatických aplikacích“. [3]
Historie
Značný rozvoj robotů se rozpoutal v 60. letech převážně v USA. V roce 1968 vytvořil Stanfordský výzkumný institut SRI (Stanford Research Institute) robota Shakeyho, který byl do určité míry schopen orientace v prostředí. Modely robotů se dále zdokonalovaly a v 70. letech již vstoupily do masové výroby. První oblastí, kde našly uplatnění, byl automobilový průmysl. Tyto roboty prováděly činnosti jako svařování či lakování a jiné pro člověka nepříliš bezpečné operace. V 80. letech přebírá první místo ve využití robotů Japonsko. V této dekádě byly stroje vybavovány čidly hmatu a počítačovým viděním.
Roku 2000 představila Honda robota Asima a psího robota Aido. Tyto roboty se staly pop kulturními fenomény, ale od samostatně myslícího stroje dělí je a jejich následovníky ještě značná vzdálenost.[2] Nadějné výsledky výzkumu robotů exoskeletony - robotické kostry, které pomáhají handicapovaným v pohybu, se již začínají používat jako zdravotní pomůcky.[4] Vyvíjejí se záchranné roboty. Ty jsou v současnosti spíše prototypy ovládané na dálku lidskou obsluhou, ale lze odhadovat, že míra jejich samostatnosti do budoucna poroste.[3]
Strojové vidění
Ve vývoji robotů i jiných systémů hraje velikou roli jejich schopnost vnímat okolí. Tuto schopnost umožňuje strojové vidění. Strojové vidění lze rozložit na:
- Získání digitálního obrazu scannerem, družicovým snímačem či kamerou - při převodu obrazu do digitální podoby vždy dochází ke ztrátě informací.
- Úpravu digitálního obrazu. Úprava znamená použití různých filtrů a oprav k odstranění šumů obrazu.
- Rozložení na objekty neboli segmentace. Zde dochází k ohraničení objektů a tím k redukci dat.
- Popis objektů. Objekty se dají popsat různými způsoby. Např. řetězovým kódem (číselně popsaná pozice pixelu) či polygonální prezentací (popis pomocí vektorů).
- Klasifikaci jednotlivých objektů. Určuje se do jaké třídy (typu ředkvička - zelenina aj.) patří daný objekt. Např. za pomocí fuzzy logiky.
Skok ve strojovém vidění byl možný díky použití fraktální geometrie, jež zásadně zmenšuje velikost dat potřebnou k zaznamenání obrázku a práci s ním.[1]
Rozvoj se týká i strojového slyšení. Ovládání hlasem je dnes poměrně rozšířené a počítače dokážou čím dál lépe překonávat problémy v porozumění hlasu. Přestože porozumění mluvenému slovu není vždy zcela dokonalé, chybovost se i díky trénování na velikém objemu dat neustále snižuje.[5] Rozvíjí se také detekce pohybu a gest. Nejnověji se objevila možnost číst emoci podle pohybů svalů v obličeji. Přestože tato technologie ještě není dokonalá, objevují se etické otázky, zda takovýto výzkum nemůže přispět k narušování soukromí a jakým způsobem zabránit zneužití takových technologií.[6]
Odkazy
Reference
- ↑ 1,0 1,1 ZELINKA, Ivan. Umělá inteligence: hrozba nebo naděje? [online]. 1. vyd. Praha: BEN - technická literatura, 2003, 142 s. [cit. 2015-11-14]. ISBN 80-730-0068-7. Dostupné z: http://projekty.osu.cz/svp/opory/PrF_Volna%2CKotyrba_Umela-intelig.pdf.
- ↑ 2,0 2,1 ŠOLC, František a Luděk ŽALUD. Robotika [online]. 1. vyd. Brno: FEKT Vysoké technické učení v Brně, 2002, 142 s. [cit. 2015-11-14].
- ↑ 3,0 3,1 VOLNÁ, Eva a Martin KOTYRBA. Umělá inteligence [online]. Ostrava: Ostravská univerzita v Ostravě, 2013 [cit. 2015-11-14]. ISBN 978-80-7464-330-9. Dostupné z: http://projekty.osu.cz/svp/opory/PrF_Volna%2CKotyrba_Umela-intelig.pdf.
- ↑ SIEGEL, Judy. FDA approves Israel’s ReWalk device enabling paraplegics to walk. Jerusalem Post [online]. 2014. Dostupné z: http://www.jpost.com/Health-and-Science/FDA-approves-Israels-ReWalk-device-enabling- paraplegics-to-walk-360975.
- ↑ XUEDONG HUANG, James BAKER a Raj REDDY. A Historical Perspective of Speech Recognition. Communications of the ACM [online]. 2014, vol. 57, no. 1, s. 94–103. ISSN 00010782. DOI: http://dx.doi.org/10.1145/2500887.
- ↑ DORMEHL, Luke. Facial recognition: is the technology taking away your identity? The Guardian [online]. Londýn: Guardian Newspapers Limited, 2014 [cit. 2015-11-14]. ISSN 0261-3077. Dostupné z: http://www.theguardian.com/technology/2014/may/04/facial-recognition-technology-identity- tesco-ethical-issues
Zdroj
- HOSTIČKOVÁ, Iva. Vývoj paradigmat výzkumu umělé inteligence [Evolution of Artificial Intelligence Research Paradigms]. Praha, 2014. 107 s. Diplomová práce. Univerzita Karlova v Praze, Filozofická fakulta, Ústav informačních studií a knihovnictví. Vedoucí diplomové práce prof. RNDr. Jiří Ivánek, CSc.
Souvisejíci články
Umělá inteligence
Kybernetika
Fuzzy systémy
Klíčová slova
umělá inteligance, robot, stroj, elektrotechnika