Služby veřejných a odborných knihoven: Porovnání verzí
Řádek 81: | Řádek 81: | ||
===Služby konkrétních odborných knihoven=== | ===Služby konkrétních odborných knihoven=== | ||
+ | ''Národní technická knihovna v Praze'' poskytuje svým uživatelům např. přístup k ''patentům'' a platným ''technickým normám'' (přístup k databázi ČSN). Je možné zde ''pronajmout celé počítačové učebny'', ''noční studovnu'' a na dobu celého semestru ''individuální studovnu''. | ||
==Odkazy== | ==Odkazy== |
Verze z 16. 1. 2017, 10:41
![]() |
Na této stránce se právě pracuje. Prosím needitujte tuto stránku, dokud na ní zůstává tato šablona. Předejdete tak editačnímu konfliktu. Jestliže uběhla od poslední editace doba alespoň dvou dnů, neváhejte tuto šablonu odstranit. | ![]() |
Aby bylo možné jasně definovat služby veřejné knihovny, bude nejdříve vhodné definovat veřejnou knihovnu.
Obsah
Definice veřejné knihovny
Veřejná knihovna je organizace, která je zřízena a dotována "společností". Pojem "společnost" v tomto kontextu nejčastěji označuje místní správu (městskou, regionální, národní) ale může označovat i jinou společenskou organizaci (pokud jí zřízená knihovna splňuje i následující body definice). [1] Z definice směrnic IFLA/UNESCO pro rozvoj veřejná knihovna: "zajišťuje přístup k vědění, informacím a uměleckým dílům prostřednictvím různých zdrojů a služeb. Je přístupná všem členům společnosti stejně, bez ohledu na rasu, národnost, věk, pohlaví, náboženství, jazyk, invaliditu, ekonomické postavení, zaměstnání a dosažený stupeň vzdělání."[2]
Služby veřejných knihoven
Definice služeb veřejných knihoven se s podobným obsahem ale v rozdílných formulacích objevují v knihovním zákoně a v základních dokumentech knihovny (zřizovací listině a knihovním řádu).
Podle zákona
Zákon č. 257 ze dne 29. června 2001 o knihovnách a podmínkách provozování veřejných knihovnických a informačních služeb (knihovní zákon) veřejné knihovnické a informační služby shrnuje na konkrétnější definici, podle níž spočívají:
- ve zpřístupňování knihovních dokumentů z knihovního fondu knihovny nebo prostřednictvím meziknihovních služeb z knihovního fondu jiné knihovny,
- v poskytování ústních bibliografických, referenčních a faktografických informací a rešerší,
- ve zprostředkování informací z vnějších informačních zdrojů, zejména informací ze státní správy a samosprávy,
- v umožnění přístupu k informacím na internetu, ke kterým má knihovna bezplatný přístup.[3]
Tyto veřejné knihovnické a informační služby je provozovatel knihovny povinen poskytovat bezplatně s výjimkou (následující text je oproti znění v zákoně zjednodušen):
- kopírování z jakýchkoli materiálů knihovny
- poskytování kopií z materiálů jiných knihoven
- poskytování mezinárodních meziknihovních služeb.[3]
Provozovatel knihovny může poskytovat další služby spočívající:
- v umožnění přístupu k placeným informacím na internetu,
- v kulturní, výchovné a vzdělávací činnosti,
- ve vydávání tematických publikací,
- v poskytování reprografických služeb,
- bibliografických, referenčních a rešeršních služeb.[3]
Podle zřizovací listiny
Podle zřizovací listiny, jednoho ze základních dokumentů knihovny, se ve "vymezení předmětu činnosti" nachází stručnější výčet podle něhož veřejná knihovna:
- Poskytuje meziknihovní služby (výpůjční, informační a reprografické).
- Poskytuje bibliografické, referenční a faktografické informace (ústní i písemné).
- Zprostředkovává informace z vnějších informačních zdrojů, zejména z oblasti státní správy a samosprávy.[4]
Knihovní řád už nijak služby nedefinuje a věnuje se jim už jen v malém rozsahu, aby vymezil jejich konkrétní podmínky poskytnutí a práva a povinností ve vztahu uživatele a knihovny.[4]
Výpůjční služby
Základní a nejčastěji využívané služby knihoven můžeme označit jako výpůjční. Zahrnují všechny formy zákonem stanovené služby "zpřístupňování knihovních dokumentů z knihovního fondu knihovny nebo prostřednictvím meziknihovních služeb z knihovního fondu jiné knihovny".[4] Tyto služby můžeme rozdělit na:
- absenční uživatel je oprávněn si při využití této služby odnést dokument na určitou dobu domů.
- prezenční uživatel si může dokument prostudovat pouze "prezenčně", tedy přímo v knihovně.[4]
Výpůjční služby (u absenčních služeb podmíněné registrací uživatele) mohou probíhat buď formou objednávky a následného vyzvednutí dokumentu, nebo samostatným výběrem v tzv. volném výběru. Výpůjčky jsou společně s lhůtou, údaji uživatele a dalšími souvisejícími daty evidovány v automatizovaném knihovním systému (dále jen AKS).[4]
Lhůta výpůjčky je čas na který si může uživatel knihu absenčně půjčit. Je určena knihovním řádem.[4]
V rámci výpůjčních služeb funguje služby prolongace, která může o dobu určenou knihovním řádem prodloužit uživateli lhůtu výpůjčky. Pokud uživatel lhůtu výpůjčky překročí je upomenut v rámci tzv. urgence a to na kontaktu, který knihovně sám poskytl při registraci. Knihovna není ze zákona povinna urgencí výpůjček. Při překročení lhůty výpůjčky je současně pokutován sankcí určenou knihovním (či výpůjčním) řádem.[4]
Meziknihovní výpůjční služby
Meziknihovní výpůjční služby (MVS), někdy zkráceno jen na meziknihovní služby (MS), jsou určené zákonem[3] a ukládají knihovně povinnost "zpřístupnit uživatelům knihovní fondy bez ohledu na místo jejich uložení", tedy i z jiných knihoven. Tato služba zahrnuje, při níž knihovny spolupracují, zahrnuje "komplex odborných organizačních, technických a metodických činností" [4] spojených se zažádáním a zprostředkováním dokumentu. Službu knihovna poskytuje bezplatně, může za ni však požadovat úhradu nákladů spojenou s dopravou dokumentu případně s pořízením jeho kopie (pokud žádaná knihovna nemůže dodat originál)[3]
Mezinárodní meziknihovní výpůjční služby
Mezinárodní meziknihovní výpůjční služby (MMVS), někdy zkráceno na Mezinárodní meziknihovní služby (MMS), jsou také zmíněny v současném knihovním zákoně[3], ale zároveň jsou součástí směrnic IFLA, jimiž byly poprvé vymezeny už v roce 1954. Směrnice pro MMVS byly několikrát aktualizovány až do dnešní podoby. MMVS je také součástí programu Universal Availability of Publications (UAP), který byl v roce 1982 založen organizací UNESCO. Program členským zemím ukládá "že všechny publikované informace, bez ohledu na to, kdy a kde a jakou formou byly zveřejněny, by měly být přístupné každému čtenáři, a to bez ohledu na to, kde a kdy o ně požádá."[5] V praxi stejně jako u MVS žadatel podává žádanku (může použít i el. formulář). Služba je zpoplatněná a v ČR ji poskytuje jen 6 knihoven. Např.: Národní knihovna ČR, Moravská zemská knihovna v Brně, Státní vědecká knihovna v Olomouci nebo Knihovna Akademie věd ČR. [6]
Další služby knihoven
Vyjma jiných služeb zmíněných v knihovním zákoně (reprografické, zpřístupnění informací na internetu atd.) nabízí knihovna dále služby:
Ptejte se knihovny
Službu Ptejte se knihovny mohou poskytovat základní, krajské i odborné knihovny. Je druhem informační služby, kdy uživatel prostřednictvím internetového formuláře položí knihovně libovolný faktografický dotaz a do 48 hodin by na něj měl obdržet odpověď nebo seznam odpovídajících informačních zdrojů. Služba je poskytována bezplatně. [7]
Rešeršní služby
Knihovna disponuje nejen informačními zdroji svého fondu, ale má i přístup k různým vědomostním bázím. V rámci rešeršních služeb by měla uživateli podle jím zadaného tématu dodat vyčerpávající seznam informačních zdrojů k tomuto tématu, kterými disponuje.[8] Rešeršní služby jsou zmíněny v knihovním zákoně. Jde o placenou službu. [3]
Služby odborných knihoven
Pojem odborné knihovny má v rámci legislativy ČR ekvivalent v pojmu "specializované knihovny". Ty jsou vedle Národní knihovny ČR a knihoven krajských a základních součástí Systému knihoven ČR. Tyto knihovny jsou specifické "specializovaným knihovním fondem" (k určitému oboru)[3]. Mezi specializované knihovny v ČR patří např.: Národní pedagogická knihovna Komenského v Praze, Národní technická knihovna v Praze nebo Národní lékařská knihovna.
Základní služby specializovaných knihoven jsou obdobné jako u knihoven veřejných (výpůjční, MVS, rešeršní, zpřístupnění placených inf. zdrojů na internetu), ale podle své specializace je poskytují s hlubším průnikem do daného oboru. Specializovaným knihovnám knihovní zákon ukládá vykonávat:
"koordinační, odborné, informační, vzdělávací, analytické, výzkumné, metodické a poradenské činnosti" ty z hlediska služeb pro uživatele znamenají např.: "zpracovávání a zpřístupňování tematické a oborové bibliografie a databází".[3]
Některé odborné knihovny nad rámec tohoto poskytují i jiné specifické služby odpovídající potřebám jejich uživatelů.
Služby konkrétních odborných knihoven
Národní technická knihovna v Praze poskytuje svým uživatelům např. přístup k patentům a platným technickým normám (přístup k databázi ČSN). Je možné zde pronajmout celé počítačové učebny, noční studovnu a na dobu celého semestru individuální studovnu.
Odkazy
Reference
- ↑ GILL, Philip. Služby veřejných knihoven: směrnice IFLA/UNESCO pro rozvoj [online]. Praha: Svaz knihovníků a informačních pracovníků ČR, 2002 [cit. 2017-01-08]. Aktuality SKIP. ISBN 80-85851-14-8. Dostupné z: http://skip.nkp.cz/KeStazeni/ifla.pdf
- ↑ GILL, Philip. Služby veřejných knihoven: směrnice IFLA/UNESCO pro rozvoj [online]. Praha: Svaz knihovníků a informačních pracovníků ČR, 2002 [cit. 2017-01-08]. Aktuality SKIP. s. 11 - 12. ISBN 80-85851-14-8. Dostupné z: http://skip.nkp.cz/KeStazeni/ifla.pdf
- ↑ 3,0 3,1 3,2 3,3 3,4 3,5 3,6 3,7 3,8 Zákon ze dne 29. června 2001 o knihovnách a podmínkách provozování veřejných knihovnických a informačních služeb [online]. [cit. 2016-11-10]. Dostupné z: http://ipk.nkp.cz/legislativa/01_LegPod/knihovni-zakon-257-2001-sb.-a-navazne-provadeci-prepisy/Zakon257.htm
- ↑ 4,0 4,1 4,2 4,3 4,4 4,5 4,6 4,7 DILHOFOVÁ, Adéla, Monika KRATOCHVÍLOVÁ a Jan LIDMILA. Příručka pro knihovníky veřejných knihoven. Brno: Moravská zemská knihovna v Brně, 2013. ISBN 978-80-7051-199-2. Dostupné také z: http://www.mzk.cz/sites/mzk.cz/files/souboryMZK/pdf/mzk-prirucka_pro_knihovniky.pdf
- ↑ PLANKOVÁ, Jindra. Meziknihovní výpůjční služby v ČR a světové trendy jejich rozvoje [online]. 2007 [cit. 2017-01-15]. Dostupné z: https://is.cuni.cz/webapps/zzp/detail/28120.
- ↑ Zásady meziknihovních výpůjčních služeb v ČR. Informace pro knihovny [online]. 9. 2. 2015 [cit. 2017-01-15]. Dostupné z: http://ipk.nkp.cz/legislativa/01_LegPod/archiv/Zasady_meziknihovni_vypujcni_sluzby.htm
- ↑ O službě. Ptejte se knihovny [online]. [cit. 2017-01-15]. Dostupné z: http://www.ptejteseknihovny.cz/o-sluzbe
- ↑ Rešeršní služby. Národní knihovna ČR [online]. [cit. 2017-01-15]. Dostupné z: https://www.nkp.cz/sluzby/reserse
Externí odkazy
- ZÁKON ze dne 29. června 2001 o knihovnách a podmínkách provozování veřejných knihovnických a informačních služeb (knihovní zákon): http://ipk.nkp.cz/legislativa/01_LegPod/knihovni-zakon-257-2001-sb.-a-navazne-provadeci-prepisy/Zakon257.htm
- Informace pro knihovny (dotaz služby): http://ipk.nkp.cz/odborne-cinnosti/knihovni-procesy/sluzby-1/07_Sluz.htm
- Knihovny.cz - systém knihoven ČR: http://archiv.knihovny.cz/co-to-je-knihovna/system-knihoven-v-cr
- Národní knihovna ČR: https://www.nkp.cz/
Související články
- služby odborných knihoven
- služby veřejných knihoven
- veřejná knihovna
- Národní knihovna ČR
- Systém knihoven ČR
- Rešerše
Klíčová slova
služby, knihovní služby, výpůjční služby, informační služby, rešerše, ptejte se knihovny, MVS, MMVS, veřejná knihovna, odborná knihovna