Reprezentace znalostí: Porovnání verzí
Řádek 33: | Řádek 33: | ||
<references/> | <references/> | ||
===Doporučená literatura=== | ===Doporučená literatura=== | ||
− | MAŘÍK, Vladimír, Olga ŠTĚPÁNKOVÁ a Jiří LAŽANSKÝ. Umělá inteligence. Vyd. 1. Praha: Academia, 2013, 489 s. | + | MAŘÍK, Vladimír, Olga ŠTĚPÁNKOVÁ a Jiří LAŽANSKÝ. ''Umělá inteligence''. Vyd. 1. Praha: Academia, 2013, 489 s. |
===Externí odkazy=== | ===Externí odkazy=== |
Verze z 3. 11. 2015, 20:53
![]() |
Na této stránce se právě pracuje. Prosím needitujte tuto stránku, dokud na ní zůstává tato šablona. Předejdete tak editačnímu konfliktu. Jestliže uběhla od poslední editace doba alespoň dvou dnů, neváhejte tuto šablonu odstranit. | ![]() |
Reprezentace znalostí je významnou oblastí vědního oboru umělé inteligence využívající různé metody a techniky zachycení znalostí (poznatků) v expertních systémech.
Obsah
Znalost
Znalost vzniká jako schopnost člověka nebo inteligentního systému uchovávat, komunikovat a zpracovávat informace do systematicky a hierarchicky uspořádaných znalostních struktur. Znalost je charakterizována schopností abstrakce a generalizace dat a informací.[1]." Znalosti mouhou být vyjádřeny implicitně nebo explicitně:[2]
- implicitní znalosti - Jsou vyjářené procedurou samou a získáme je provedením této procedury (procedurální reprezentace znalostí).
- explicitní znalosti - Jsou zaznamenané v určitém jazyce a uložené v určitém informačním zdroji (např. v databázi), v rámci kterého je program umožňuje třídit či vyhledávat, ale program je zde oddělen od samotných dat. Explicitní reprezentace znalosti umožňuje odvozování nových znalostí (deklarativní reprezentace znalostí).
Reprezentace znalostí
Jazyk reprezentace znalostí
V běžném životě lidé vyjadřují své znalosti v přirozeném jazyce, ale pro popis znalostí určitého oboru jsou pro sou jednoznačnost a úspornost používány umělé jazyky. Pro reprezentaci znalostí je důležité hodnotit vhodnost umělého jazyka podle těchto kritérií: [2]
- vyjadřovací schopnost (třída možných světů, o kterých je jazyk schopen vypovídat)
- schopnost jazyka podporovat využívání popsaných znalostí v inferenčním procesu
Typy požadavků na reprezentaci znalostí
Na reprezentaci znalostí jsou kladeny různé požadavky:[2]
- Modulárnost, kde je reprezentace znalostí systémem jednoduchých a vzájemně nezávislých zdrojů znalostí, které umožňují proces inference nových faktů. Nové znalosti jsou začleněny přidáním dalších jednoduchých a nezávislých modulů
- Sémantické sdružování znalostí, u kterého je požadováno vzájemné sdružování znalostí souvisejících s určitým faktem
- Sdružování objektů a jejich zařazení do tříd, kde jsou objekty a třídy uspořádány do hierarchií. Objekty a třídy níže postavené v hierarchii (speciálnější) mohou některé vlastnosti získávat tzv. děděním od objektů a tříd hierarchicky výše postavených.
Metody a nástroje reprezentace znalostí
- jazyk predikátové logiky - s přesně definovanou syntaxí a sémantikou, který při pravdivosti výchozích znalostí zaručuje pravdivost znalostí odvozených
- produkční pravidla
- sémantické sítě
Odkazy
Reference
- ↑ JONÁK, Zdeněk. Znalost. In. Česká terminologická databáze knihovnictví a informační vědy (TDKIV) [online]. Praha: Národní knihovna ČR, 2003-[cit. 2015-11-03]. Dostupné také z: http://aleph.nkp.cz/F/EFULSHDV8HTDMHYL7Y7PLR4XLT1PAY2Q73KPEEDFH8HKPPRMUI-55864?func=full-set-set&set_number=092050&set_entry=000005&format=999
- ↑ 2,0 2,1 2,2 MAŘÍK, Vladimír, Olga ŠTĚPÁNKOVÁ a Jiří LAŽANSKÝ. Umělá inteligence. Vyd. 1. Praha: Academia, 2013, 489 s.
Doporučená literatura
MAŘÍK, Vladimír, Olga ŠTĚPÁNKOVÁ a Jiří LAŽANSKÝ. Umělá inteligence. Vyd. 1. Praha: Academia, 2013, 489 s.
Externí odkazy
Související články
Klíčová slova
umělá inteligence, reprezentace znalostí